„Út, amely egyenesnek látszik” Péld 14
1 Az asszonyi bölcsesség építi a házat, a bolondság pedig a maga kezével rombolja le. 2 Aki egyenes úton jár, féli az Urat, de aki letéved útjairól, az megveti őt. 3 A bolond szájából gőg sarjad, de a bölcseket megőrzi ajkuk. 4 Ha nincsenek barmok, üres a jászol, de bő a termés, ha erős az ökör. 5 Az igaz tanú nem hazudik, de a hamis tanú hazugságot beszél. 6 Hiába keresi a csúfolódó a bölcsességet, az értelmes embernek azonban könnyű a megismerés. 7 Térj ki az ostoba útjából, mert nem szerzel ajkáról tudást! 8 Az okos azért bölcs, mert érti a dolgát, az ostobát pedig rászedi saját bolondsága. 9 A bolondokat csúffá teszi a vétek, de a becsületes emberek közt jóakarat van. 10 A szív ismeri a maga keserűségét, és örömébe sem avatkozhat idegen. 11 A bűnösök háza népe kipusztul, de a becsületesek sátrának lakói virulni fognak. 12 Van út, amely egyenesnek látszik az ember előtt, de végül a halálba vezet. 13 Nevetés közben is fájhat a szív, és az öröm vége is lehet bánat. 14 A romlott szívű azt kapja, amit megérdemel, meg a jó ember is tettei gyümölcsét. 15 A tapasztalatlan mindent elhisz, de az okos vigyáz a lépésére. 16 A bölcs fél a rossztól, és elkerüli, az ostoba féktelen és elbizakodott. 17 A hirtelen haragú bolondságot követ el, és az alattomos embert gyűlölik. 18 Bolondságot örökölnek az együgyűek, az okosakat pedig tudás ékesíti. 19 Le fognak borulni a rosszak a jók előtt, és a bűnösök az igaz ember kapuja előtt. 20 A szegényt még barátja is gyűlöli, de a gazdagot sokan szeretik. 21 Aki megveti felebarátját, vétkezik, de aki az alázatosokon könyörül, boldog lesz. 22 Tévelyegnek, akik rosszat akarnak, a szeretet és a hűség pedig jót akar. 23 Minden munkának megvan a maga haszna, de akinek csak a szája jár, az ínségbe jut. 24 A bölcseknek koronája a gazdagság, de az ostobák bolondsága csak bolondság. 25 Életeket ment meg az igaz tanú, de aki hazugságot beszél, az csaló. 26 Aki az Urat féli, annak erős oltalma van, fiainak is menedéke lesz az. 27 Az Úrnak félelme az élet forrása a halál csapdáinak kikerülésére. 28 Nagy nép ad a királynak méltóságot, de ha elfogy a nemzet, elvész az uralkodó is. 29 A türelmes ember telve értelemmel, a türelmetlen pedig bolondnak bizonyul. 30 A szelíd szív élteti a testet, az indulat viszont rothasztja a csontokat. 31 Aki elnyomja a nincstelent, gyalázza Alkotóját, aki pedig könyörül a szegényen, az dicsőíti. 32 A maga gonoszsága miatt bukik el a bűnös, de vigaszt kap az igaz, ha halálán van is. 33 Az értelmes ember szívében bölcsesség lakik, de az is kitudódik, hogy mi van az ostobákéban. 34 Az igazságosság felmagasztalja a népet, a bűn pedig gyalázatukra van a nemzeteknek. 35 Jóindulattal van a király az értelmes szolga iránt, de haragja sújtja a haszontalant.
Bibliaolvasó Kalauz – Némethné Balogh Katalin igemagyarázata
„Út, amely egyenesnek látszik” (12). A nyugalom napján legyen időnk rátekinteni az előttünk levő útra. Milyen lehetőségeket látok az életemben? Hogyan döntöm el, melyik lesz jó nekem? Az, ami egyenesnek, kényelmesnek, zavartalannak látszik, és amit mások járhatónak látnak, vagy van bátorságom másfelé indulni? Ki tudja, mi lesz az út vége? Akik 10-20-30 éve azt gondolták: segít az alkohol, jó választás, most a szenvedély útját járják, aminek nincs jó vége. Isten örök életre vivő útra akar segíteni minket is, őket is.
RÉ21 19 RÉ 19 • IÉ Lk 22,47–53 • Zsolt 19
Zsoltárdicséret | 154 | Ó, én két szemeim, ti az Úrra nézzetek
Heti zsoltárének | 1 | Aki nem jár hitlenek tanácsán
„…elfogadta az egyezséget...” Lk 22,1–6
1 Közeledett már a kovásztalan kenyerek ünnepe, amelyet páskának neveztek. 2 A főpapok és az írástudók keresték a módját, hogyan öljék meg Jézust. Féltek ugyanis a néptől. 3 A Sátán pedig bement Júdásba, akit Iskáriótesnek neveztek, és egyike volt a tizenkettőnek. 4 Elment, és megbeszélte a főpapokkal és a templomőrség vezetőivel, hogyan adja őt a kezükre. 5 Azok megörültek, és megígérték, hogy pénzt adnak neki. 6 Ő elfogadta az egyezséget, és kedvező alkalmat keresett arra, hogy a kezükre adhassa őt, amikor nincs jelen a sokaság.
Az Ige mellett – Bogárdi Szabó István igemagyarázata
(6) „…elfogadta az egyezséget...” (Lk 22,1–6)
Jézus elárulásának előkészítése és megszervezése kapcsán Márk a főpapok ígéretére helyezi a hangsúlyt (Mk 14,11), Máté a próféciára utalva tényszerűen közli az árulás bérét (Mt 26,15; Zak 11,12), János (Jn 13,2) és Lukács az ördögi befolyást jelzi. Valóban nem lehet két úrnak szolgálni (16,13). Most bomlanak ki a részletei annak, amit Jézus már Galileában előre megmondott tanítványainak: „Az Emberfia emberek kezébe adatik…” (Mt 17,22). Júdás és a főpapok összebeszélnek, és megegyeznek a feltételekben és a forgatókönyvben. Találkozik a hatalomféltés és a pénzvágy. A bűn mindig párosan jár. Júdás hangos szóval beleegyező ígéretet is ad (szinte fogadalmat tesz), hogy keresni fogja a megfelelő (kedvező) alkalmat, nehogy Jézus letartóztatása ribilliót váltson ki. Érdemes megjegyezni, hogy Keresztelő János kivégzésének története is így kezdődött: Heródes számára „eljött a kedvező alkalom” (Mk 6,21). Ám Jézus azt is elmondta tanítványainak, hogy az ellene szőtt összeesküvés csak külső eszköze a megváltás művének. Van hatalmam, mondja, letenni életemet, és van hatalmam ismét felvenni azt (Jn 10,18). Isten a mi életünk megmentésére fordítja a Krisztus ellen szőtt halálos tervet.
![március 12.](/media/images/marc.12..original.png)